BENNYHO SVĚT LIHOVIN
Podezřelí popsání jako běloši, přibližně mezi 25 a 30 lety.
Podezřelý číslo jedna je vysoký 5'11", má hnědé vlasy, tmavě hnědé kalhoty.
Podezřelý číslo dvě měří 6'1", střední postavy...
hnědé vlasy, oválné brýle, tmavé oblečení.
Podezřelí jsou ozbrojeni a mohou být nebezpeční. Při zatýkání buďte obezřetní.
- Ahoj, Earle. - Zdravím.
- Tak jak to jde? - Ujde to...
Je zatraceně horkej den.
To mi uniklo. Celej den mám zapnutou klimatizaci, ani nevím, jak je.
- Můžu? - Jasně.
Neuděláš si přestávku na oběd?
Jsem tu dneska sám. Ohřál jsem si něco v mikrovlnce.
Prokristapána, Pete...
Jídlo z mikrovlnky tě zabije rychlejc než kulka.
Ty zatracený burritos jsou tak akorát dobrý pro zfetovaný hippies.
- Dáš mi láhev Jacka Danielse? - Jasně.
Dneska se pěkně zhulákám.
Co se děje?
Dneska to byl zatraceně dlouhej posranej horkej den.
Nejdřív se Nadine v Blue Chip udělalo blbě...
takže se ke grilu postavil ten její debilní syn.
Ten zatracenej idiot nerozpozná krysí hovno od rejže.
Okolo devátý jsem si dal snídani...
a v půl jedenáctý jsem ty zasraný hamburgry vyblil jak otrávenej kocour.
Copak neexistuje zákon, že debilové nesměj podávat lidem jídlo?
No jo, měl by bejt.
Kdo může vědět, co se v hlavě takovýho zatracenýho idiota děje?
Nadine ho měla odprásknout hned, jak se narodil, a prodat mlíko.
Mohl bys to dát k soudu.
Ten parchant patří do cirkusu a ne k hamburgerům.
- Hospoda by byla tvoje. - Jdi do háje, Pete...
Co bych s tou umaštěnou špeluňkou dělal? Ostatně...
Nadine už takhle nese svůj kříž v podobě toho idiota.
Slyšels o tom průseru nahoře v Abilene? Loupež v bance?
Celej den o tom žvaněj v rádiu. Někoho zabili, ne?
Jo, zabili čtyři rangery...
tři poldy... a jednoho civila.
A jako rukojmí vzali pokladní.
Nejspíš jedou k hranici, takže sem k nám.
Jestli ty hajzly dostanu do rukou, tak ať se těšej.
Dostaneme je.
- My je dostanem. - O tom nepochybuju.
Takže... jdu toho svýho vyvenčit.
- Můžu použít tvůj záchod? - Posluž si.
- Dík. - Není zač.
Myslíš, že si snad dělám srandu, kreténe?
Chceš, aby ta maličká zhebla? Nebo támhleta? Nebo ty?
Anebo tvůj kámoš s odznakem?
Nechci to udělat...
ale jestli mě podtrhneš, udělám ti z tohohle podělanýho kšeftu kůlničku na dříví.
- Udělal jsem, co jsi řekl. - Nechals ho jít na záchod.
- To se v kšeftě nedělá. - Chodí sem denně pokecat a na hajzl.
Kdybych řekl "ne", měl by podezření.
Dobře. Tak ať kouká s tím autem rychle vypadnout...
Nebo to tu budeš moct přejmenovat na "Bennyho Krvavej Krám."
Tys mu dával znamení?
Nic jsem mu nedával.
- Říká, že ses škrábal. - To jsem nedělal. - Chceš říct, že lže?
Neříkám, že lže.
Jestli jsem se škrábal, tak ne jako znamení, ale protože jsem posranej strachy!
Počkej chvilku.
Ten chlap je na hajzlu. Zajdu tam, zastřelím ho a v pohodě vypadnem.
Nedělejte to!
Chtěli jste, abych se choval přirozeně. Měl bych za to dostat Oskara.
Hrál jsem to, jak nejlíp jsem moh.
Musíš se snažit daleko víc,
nebo dopadneš zatraceně špatně.
Všichni budou v klidu. Hlavně ty.
Tak jo.
Stavím se zase zítra.
Dneska se zleju jako doga. Kolik ti dlužím, Pete?
Šest padesát.
- Proboha. To už si šetříš na penzi? - Jo.
- Přestaň. Zbláznil ses? - Dával znamení rangerovi.
- Nedával! Opravdu ne!
- Pusou potichu naznačoval: "Pomoc." - Jsi zasranej lhář! Nic jsem neříkal!
Zavři tu hubu.
No tak, nech už toho! Zbláznil ses?
Sethe, udělal to!
Byl jsi u ledničky otočenej zády.
Ale já mu viděl do ksichtu!
Viděl jsem, jak mu potichu říká: "Pomoc."
Nastartuj auto.
- Věříš mi? - Jo, ale drž hubu.
Nastartuj auto.
Zavři už kurva hubu...
a nastartuj auto.
- Věřím ti, ale nastartuj auto! - Neříkáš to jen tak?
- Věříš mi? - Ano! Věřím.
Měl bys, říkám ti pravdu.
Richie?
Jsi v pořádku?
Prostřelil mi dlaň!
- Povídal jsem ti, že říkal: "Pomoc". - Nic takovýho jsem neříkal!
Teď už je to jedno, zbývají ti jenom dvě vteřiny života!
Až napočítám do tří, rozstřílíš ty láhve za ním.
- Jedna. - Do prdele!
Dvě.
Tři!
Co jsem říkal? No co jsem ti říkal? Abys koupil mapu a vypadnul.
- Co jsem měl do prdele dělat? Poznal nás. - Hovno nás poznal.
To, jak se koukal... obzvlášť na tebe. Určitě to věděl.
Rozumíš, co to znamená "bejt nenápadnej"?
"Tak co, Richie, co ruka?" "Bolí to jako svině. Díky za optání!"
To znamená nebrat holky jako rukojmí, nezabíjet policajty...
a hlavně nepodpalovat baráky.
Kurva, kurva, kurva...
"Horkej vzduch visí jako oběšenec..."
"na bílým dubu."
"Lidi seděj ve vchodech..."
"a přemýšlej o tom, jak to na světě chodí."
"Temná noc."
"Je temná noc."
OD SOUMRAKU DO SVÍTÁNÍ
"Moje žena opustila dům před několika týdny."
"Vzala s sebou děti a ukradla mi všechny prachy."
Sakra! Aby vás šlak trefil...
Co k čertu chcete?
Pronajmout pokoj, ty starej bastarde.
No dobře.
"Ona čůrá na koberec a střelila mi koně..."
"A teď jde všechno od desíti k pěti a je to čím dál horší."
Mají kabelovku?
Ne.
- A sex-kanál? - Ne.
- Vodní matrace? - Ne.
- A co teda mají? - Čtyři stěny a střechu. Všechno, co potřebujem
Otevři kufr.
Ani slovo!
Ty...
tamhle se uhnízdi.
Co mi chcete...
Řek jsem přece "uhnízdi se." Ptáci nemluvěj.
Jestli si chceš šplhnout, tak budeš sedět potichu a ani nepípneš.
- Tak co? - Bolí to jako svině.
Je to moc utažený.
Jdu pro ty prachy.
Je šest.
- Kdy se tu stmívá? - Okolo osmý.
Fajn. Jdu okouknout hranici. A zavolám Carlose...
ujednám s ním ňákej sraz.
- Zkus to dojednat na míň než 30%. - To je jejich standart.
Tak vyjednávej.
Richie, to nejsou žádný prodavači prskavek z Tijuany.
Ty ani neznaj slovo "dohadovat se". Chceš zůstat v El Ray,
zaplať 30% z kořisti. To je zákon. Jak je psáno, tak je dáno.
Chceš azyl? Tak zaplať. Cena je 30%.
- Chci jenom říct... - Konec diskuze.
Musíme si promluvit.
- Jak se jmenuješ? - Gloria.
Já jsem Seth a to je můj bratr Richie. Takže k věci.
Dám ti otázku a ty odpovíš: ano nebo ne.
Chceš to přežít?
- Ano. - Fajn.
Pravidlo číslo jedna: žádnej křik, žádný otázky.
Jestli začneš křičet... pan Čtyřiačtyřicítka začne křičet taky.
Na něco se zeptáš... pan Čtyřiačtyřicítka ti odpoví.
Je ti teď úplně jasný pravidlo číslo jedna?
Ano.
Pravidlo číslo dvě: Naše rozkazy plníš okamžitě.
Pokud ne, platí pravidlo jedna.
Pravidlo číslo tři: Ať tě ani nenapadne pokoušet se zdrhnout...
Mám šest malejch kámošů, který jsou daleko rychlejší než ty.
Otevři oči.
Glorie,
Jestli se budeš řídit pravidlama a nebudeš vyvádět...
přežiješ to. Máš na to moje slovo.
Hned se vrátím.
Chceš si lehnout a dívat se se mnou na televizi?
No tak pojď.
Posaď se!
Zuj si boty.
Máme ještě...
tak dvě hodiny cesty do El Pasa.
To už je u hranice.
- Přenocujeme tam v motelu. - Přenocujeme?
Děláš si legraci, ne?
Máme přece karavan.
Nemusíme snad bydlet v těch hotelech plných švábů.
- Jsme soběstační. - Dobře, dobře.
Trochu jsem přehnal nadšení nad tím vozem.
- A proč chceš vůbec stavět, tati? - Jsem hrozně unavený.
Tak si lehni dozadu.
- A já dojedu do Mexika. - To rád věřím.
Ale na to zapomeň.
Kromě toho bych se rád alespoň jednou vyspal v pohodlné posteli.
Ty v autě nejsou špatné,
ale pravé posteli se nevyrovnají.
Omluvte mě. Musím na toaletu.
Poslouchej.
Volala jsem na záznamník...
a byla tam zpráva z kostela.
Pan Franklin říkal, že tvoje místo pastora nikým neobsadí,
- dokud se nevrátíš. - To je od Teda...
moc hezké. Ale zítra ho zavolám, aby zbytečně nečekal.
Tati...
nechci o tom mluvit před Scottem, aby ho to netrápilo,
ale chtěla bych vědět...
Ty už nevěříš v Boha?
Ne tolik, abych mohl být pastorem.
Vím, že to prožíváte, děti.
Je to pro vás těžké, obzvlášť po smrti Jenny...
ale farníci potřebují duchovní vedení.
No, a moje víra je pryč.
A abych ti odpověděl, ano, věřím... v Ježíše Krista.
Ano, také věřím...
v Boha.
Ale miluju je?
Ne.
To tedy znamená, že celý život jsi byl pastorem...
a najednou...
ses jednoho dne vzbudil a řekl si: "Seru na něj"?
Neřekl jsem: "Seru na něj."
Všichni lidé,
kteří si zvolí službu Bohu jako životní poslání, mají něco společného.
Je jedno, zdali je to kazatel, kněz, jeptiška...
rabín nebo buddhistický mnich. Tisíckrát v životě...
se postavíš před zrcadlo, díváš se na sebe...
a ptáš se sám sebe: "Jsem snad blázen?"
To není ztráta víry.
Spíš se to dá nazvat probuzením.
Tati...
Co myslíš, že by na to řekla maminka?
Maminka nemůže říct nic. Nežije.
To krvavé řádění začalo právě před týdnem.
Starší z bratrů, Seth Gecko, si odpykával trest...
v Rollingsu, ve státním vězení v Kansasu...
za bankovní loupež ve Scott City z roku 1988,
při které přišli o život dva policisté.
Při soudním přelíčení...
pak tento muž, mladší bratr Richard Gecko,
známý jako lupič a sexuální násilník, uskutečnil úspěšný útěk,
při kterém byli zabiti čtyři policisté z Wichity a tato žena,
Heidi Vogelová, učitelka šesté třídy, kterou bratři Geckovi...
přejeli při pronásledování autem.
A dnes, při loupeži v obchodě s lihovinami v Big Springs...
zabili bratři Geckovi dalšího texaského rangera...
Earla McGrawa...
a prodavače Peta Bottomse.
Tím počet obětí dosáhl šestnácti: pět texaských rangerů, osm policistů,
tři civilisté a k tomu rukojmí:
pokladní a matka čtyř dětí, Gloria Hillová.
Všichni věříme, že do 48 hodin budou uprchlíci dopadeni.
FBI, místní policie a texasští rangeři se spojili...
při zátahu na Setha a Richarda Gecka.
Vzhledem k vysokému počtu ztrát na životech,
včetně policistů...
můžeme při honbě za zločinci očekávat od mužů zákona vyšší osobní nasazení?
Diplomaticky řečeno, určitě.
- Už jsem se bál. Kde jsi do prdele byl? - Na obhlídce.
- A co jsi viděl? - Poldy.
- A na hranici? - To samý
- Co říkali v televizi? - Že nás do 48 hodin mají.
Musíme zjistit, jak přes tu pitomou hranici.
Čím dýl tu zůstáváme, tím hůř pro nás. Tu máš.
Musíme tu hranici do Mexika přejít dneska,
protože ráno se sejdeme s Carlosem.
A pak nás on a jeho lidi...
doprovodí do El Rey.
- Kde je ta ženská? - Co?
Jak to co? Ta ženská... ta blbá rukojmí.
Richie, kde je?
Tamhle.
- A co tam kurva dělá? - Počkej Sethe.
Richie, co je s tebou?
Než začneš šílet,
- rád bych ti vysvětlil, co se stalo. - No právě, vysvětluj.
Čekám na vysvětlení. Zbláznil ses?
Ne, brácho. Chtěla utýct, udělal jsem, co bylo třeba.
Ne, ta ženská by neudělala ani hovno.
- Ne, ne, ne. - Jo.
Když jsi odešel, stal se z ní někdo úplně jinej.
Zavinil jsem to já?
- Je to moje chyba? - Ne.
Je to moje chyba?
- Ne, její. - Je to snad moje chyba?
Myslíš, že je to v mým stylu?
Ne.
Že tohle jsem já? Jsem profesionální zloděj, kurva!
Nezabíjím lidi, když nemusím,
neznásilňuju ženský. Co ty, do prdele, děláš...
je proti všem pravidlům. Rozumíš?
A řekni už konečně: "Ano." Řekni: "Ano, Sethe, rozumím."
- Ano, Sethe, rozumím. - Řekni, "Sethe, vážně rozumím." - Rozumím, Sethe, vážně rozumím.
V Mexiku nás čeká rajská zahrada, sto procentní chlast...
rejže a fazole, a všechny dosavadní sračky nám budou ukradený.
Nechápu, že tady zastavil. Hnusná venkovská díra.
Proč tady zastavujeme, tati?
Co se ti tu nelíbí?
Je to zapadákov.
To není zapadákov.
Chudoba a prostota ještě neznamená zapadákov.
Dobře. Ale jestli tu není bazén, tak pojedeme někam jinam.
Jsou tu postele.
A to jediné mě zajímá.
No, i jinde mají postele a navíc posilovnu...
Páni, co to s ním je?
Nemám tušení.
Nahání mi husí kůži.
- Co je? - Jsem váš soused z jedenáctky...
Nerad obtěžuji, ale chtěl bych vás požádat o laskavost.
Doufám, že tě nerušíme.
Jsem z jedenáctky a potřebujeme s mou paní trochu ledu,
ale nemáme kyblíček. Mohl bych si půjčit váš? Vrátím ho.
Jistě.
Děkuji.
Co to je?
Rána pěstí.
Polož tu kytaru.
- Jak se jmenuješ? - Jacob.
Jacobe, vstaň a jdi na postel. Jeden chybnej pohyb a střelím ti do ksichtu.
Otevři pusu.
Víc!
Posaď toho Japončíka sem.
Co jste zač? Párek buzíků?
- Je to můj syn. - Jak se ti to podařilo?
Nevypadáš na Japonce.
On taky ne. Vypadá jako Číňan.
To se teda hrozně omlouvám.
- O co vám jde? O peníze? - Ano, ale ne o tvoje.
Máme s bráchou problém. Potřebujeme pomoc.
Seďte!
Co se tu děje?
Soutěž v bikinách a ty jsi vyhrála.
To je v pořádku, zlato. Všechno bude dobrý.
Poslouchej tátu, puso, a nedělej hovadiny.
A vy dva...
se zase hezky posaďte.
Kde máte klíče od karavanu?
Na toaletním stolku.
Fajn. Richie, vezmi ty klíče a přijeď před vchod.
Richie, udělal bys mi laskavost a vylízal mi ji? Prosím.
- Jasně. - Richie!
Tak co bude s tím autem! Jdi už.
Ty, puso, běž do koupelny a obleč se.
Máš tři minuty.
Vteřinu navíc a tvýho otce zastřelím. Rozumělas, co říkám?
- Ano. - To je moc dobře. Tak běž.
Hele, jestli chcete ten karavan, vezměte si ho...
- a jděte. - To není tak jednoduchý, taťko.
Uděláme si společnou projížďku.
Ani náhodou.
Cos to říkal?
Jestli někoho chcete, vemte si mě.
Ale moje děti s vámi nikam nepojedou.
Je mi líto, taťko. Potřebujem všechny.
Moje děti nikam nepojedou, a tím to končí.
Tak tímhle to kurva nekončí. Jinak to skončí takhle.
Tati.
Sedni si.
A ty si přesedni. Dělej Sedni si.
Nemám čas se s tím tady srát, uděláme to jednoduše.
Buď vezmeš děti a půjdete do karavanu...
nebo vás zlikviduju všechny. A začnu u tebe.
Tak co?
Ano nebo ne?
Ano.
Váš tatíček vám právě zachránil život.
Čas se dovršil, princezno. Jdeme.
Tak tuláci, jdeme se toulat.
Promiňte.
Co?
Kam nás vezete?
Do Mexika.
Co je v Mexiku?
Mexičani.
- Richie? - Co?
Vezmi si chránič.
Skřípám zubama.
Jak se jmenujou?
Scott a Kate.
Scott a Kate. A to je kdo?
Moje žena.
A kdepak je ta kráska?
V nebi.
Je mrtvá?
Ano, je.
Jak umřela?
Při autohavárii.
Jacobe, řekni mi o tom víc. Jak se to stalo? Nějakej ožrala?
Ne.
Byla deštivá noc.
Brzdy nebyly nejlepší.
Musela najednou zastavit.
Dostala smyk. Vybourala se a zemřela.
Na místě.
Ne tak docela.
Byla uvězněná ve vraku auta...
asi šest hodin, než zemřela.
No... Bůh si občas dokáže s člověkem pěkně bolestivě pohrát, co?
To ano.
- To je opravdový? - Ano.
To znám. Můj přítel sám sebe vysvětil na pastora vlastní církve.
Aby přechcal daňovej úřad.
Ty to samý nebo doopravdy?
Doopravdy.
Kazatel?
Byl jsem pastorem.
- Byl? Takže už nejseš? - Ano.
Proč jsi s tím skončil?
Myslím, že jsem vám toho řekl víc, než bylo záhodno.
Udržujme přátelskou konverzaci, taťko. Nebuďme přecitlivělí.
Máš pravdu. Nechme toho, stejně je to na hovno.
Můžu se vysrat na tebe...
i na tvou rodinu. Můžete žít navěky nebo umřít během vteřiny.
Je mi to úplně jedno.
Jediný, co mě zajímá, jsem já sám, ten parchant vzadu a naše prachy.
Takže vy nám pomůžete...
dostat se bez problémů přes hranice, zůstanete s námi přes noc,
nebudete dělat žádný hovadiny nebo zkoušet zdrhnout...
a ráno vás všechny necháme jít.
A jak mám vědět, že dodržíte slovo?
Přesvědčte mě, že mluvíte pravdu.
Přesvědčím tě jen o jednom, ty dubová hlavo...
Jseš v rukou dvou všeho schopnejch grázlů...
a já se tím pádem o tebe nebudu muset starat celou noc.
A ty se určitě nechceš celou noc bát bráchovejch choutek na tvou dceru.
Všim sis, jak na ni kouká?
- Nelíbí se ti to, že? - To teda ne. - Myslel sem si to.
Provez nás do Mexika, nepokoušej se o útěk...
a tvoje dcera bude v bezpečí.
A ráno vás nechám jít.
Dávám ti svoje slovo, Jacobe.
Jestli se jí dotkne,
zabiju ho.
To je fér. Porušíš slovo a zabiju vás všechny tři.
"Úplně jsem z toho zešílel."
"Nemůžu ani vylézt z postele."
"Kosti mě bolí."
"Podpírám si hlavu."
"Šílená žena."
"Nepřibližuj se ke mě."
"Všechna tvá bolest"
"přešla na mě."
Myslelas vážně, cos říkala v pokoji?
Co?
To v tom pokoji.
Myslelas to vážně,
nebo jsi jen tak kecala?
Jestli to opravdu chceš, já to hrozně rád udělám.
Co uděláš?
To, cos řekla v tom pokoji.
Co sem řekla?
- Zeptala ses, jestli bych ti... - Richie.
Řek jsem ti, abys ty děti hlídal, a ne s nima kecal,
tak toho laskavě nech.
Řeknem si to pozdějc.
- Zůstaň tam. - Zvedni to. Zvedni to.
Teď se všichni můžete předvést. Richie, vezmi Kate na záchod.
Scotte, sem k tátovi. Tak dělej, dělej, dělej!
Co jim řekneš?
Nemám ponětí.
Mysli na to, že Kate má u hlavy pistoli.
Jdi dovnitř.
- Tohle se nepovede. - Drž hubu, všechno bude v pohodě.
Co budeš dělat, tati?
Pokusím se projet hranici.
Musíš jim říct, že jsou vzadu.
Zapomněl jsi na sestru?
Říkám ti, že je to dost blbej nápad.
Správně řečeno. Ale teď mlč.
Oni nás zabijou.
Odvezou nás...
do pouště a pak nás zastřelí.
Jestli se dostanou přes hranici, pustí nás.
To neudělají. Znám to z dokumentů v televizi.
Nikdy nikoho nepustí.
Každý polda ti to řekne... v takovým případě musíš využít situaci.
Asi to tak nevypadá, ale vím přesně, co mám dělat. Věř mi.
To nejde, tati.
Řeknu jim to sám.
Nic takového neuděláš.
Rozumíš?
Tady velím já. A já rozhodnu.
- On tu velí. - Já tu velím, ne on!
- Tati. - Psst! Já určuji pravidla.
Ty podle nich hraješ.
Potřebuji tvou pomoc. Kryj mě záda.
Kolik vás je?
Já a můj syn.
Proč jedete do Mexika?
Na prázdniny.
Chci ho vzít na býčí zápasy.
- Chtějí prohledat auto. - Pokud se nebudeš chovat jako idiot, bude všechno v pohodě.
Co to k sakru znamená?
- Řekl jsi, že jsem idiot. - Neřek.
Nemám se chovat jako idiot, tím vlastně říkáš, že jsem se choval jako idiot.
- Vem si prášek a uklidni se. - Myslel jsi něco jinýho.
- Teď na to není čas, Richie. - Kašlu na ty podělaný poldy!
Řekl jsi, že jsem idiot. Podle mě je to urážka.
- Potichu! - Nebo co?
Co to bylo?
Moje dcera, je na záchodě.
Mluvil jste jen o synovi.
Ale myslel jsem syna, dceru a sebe.
Otevřete. Podíváme se dovnitř.
Co jsem kdy udělal tak idiotskýho? No, jsem zvědav.
Teď na to není čas.
Když jsi seděl v lochu a já tě dostal ven?
Nechtěl jsem tě...
Děkuji.
Obsazeno!
- Otevřete, celní kontrola. - Je otevřeno.
Nevadím vám? Zavřete ty dveře, prosím.
Promiňte.
Zatraceně, to bylo o fous.
Zvládli jsme to. Jsme v Mexiku.
Do prdele, jsme v Mexiku, ty malej budižkničemu.
Dělejte! Kate, pojď ven.
A teď všichni poslouchejte.
Vím, že jste prošli peklem a já byl pěkně drsnej.
Ale od tyhle chvíle jste u mě chladnokrevný frajeři.
Scotte, pomoz mi dát Richieho na sedačku.
Jacobe, jeď pořád rovně dokud nenarazíš na ulici jménem Digallo.
Pak zahneš s touhle velkou krávou doleva...
pojedeš pár kilometrů, až uvidíš bar nazvanej Titty Twister.
Nemůžeš ho minout.
- A pak? - Pak zastavíš, protože právě tam jedeme.
Poslouchej. Přestaň to na mě hrát, ano? No tak. Vstávej!
Jsi v pořádku?
Jo, myslím že jo.
- Co se stalo? - Nevím. Omdlel jsi.
- Vážně?
Řekl jsi, že tě bolí ruka a pak jsi se svalil jako pytel.
- Fakt?
Hlavou ses praštil o záchod. Měl jsem strach. Není ti nic?
Snad ne... Jen jsem jako zpitomělej.
No, řeknu ti něco, co ti úplně vyčistí hlavu.
Jsme občané Mexika.
Jsme v Mexiku, kamaráde.
Teď právě jedeme na ten sraz. Budeme se nalejvat a čekat na Carlose.
Až přijede, vezme nás do El Rey.
A potom ty a já, brácho, se už budeme jen kopat do prdele.
- Co ty na to? - Bezva.
Kde mám brýle? Nevidím.
Rozbily se, jak jsi spadl.
- Kurva, Sethe, to byly moje jediný. - Nic si z toho nedělěj, koupíme jiný.
- Jak nedělej, když nic nevidím?! - V El Rey ti seženu nový.
Jasně, v takový mexický díře mi někdo udělá brejle.
Zas tak hroznýho se mic nestalo.
Hele, Richie, nekaž mi dobrou náladu těmahle hovadinama!
Takovej ksindl nebudu nosit.
Přátelé, jsme na místě!
OTEVŘENO OD SOUMRAKU DO SVÍTÁNÍ
Čičinky, čičinky, čičinky!
Vstupte všichni milovníci čičinek!
Jen u nás jsou dvě čičinky za cenu jedný!
Vyberte si svou nejoblíbenější. Je tu výkvět těch nejlepších!
Čičinky bílý, černý, španělský, žlutý.
Odvázaný, chladný, vlhký.
Taky máme zasmrádlý...
Chlupatý, krvavý anebo kousavý.
Pak jsou tu hedvábný, ale taky sametový a silikonový.
Můžete mít i koňský, psí...
a slepičí. Přejete si čičinku? Jen pojďte, vstupte dál.
Není možné, abyste si nevybrali. Tady je máte, milovníci čičinek.
Tak bando...
naše poslední zastávka. Otevřeno do úsvitu
Carlos přijede před úsvitem.
Teď půjdem dovnitř, sedneme si, dáme si pití a budem čekat...
na Carlose.
Jsem hrozně rád, jak nám to spolu pěkně jde... nikdo nikoho nepodráží.
Takže když v tom budeme pokračovat... to mluvím k tobě, Richie...
všichni si přijdem na svý.
Tak, pijáci, jdem se do toho opřít. Já platím. Jdem na to.
Z deště pod okap.
A teď pozor, milovníci čičinek! Využijte naše akční slevy!
Ke každé koupené čičince...
dostanete druhou, stejnou nebo jen o malinko horší, za jediný cent!
Zkuste někde najít tak levnou čičinku. A jestli ji najdete...
vošukejte ji!
Copak to tu máme? Nová příchuť!
Čičinka s vůní jablečného koláče!
- Hej, ne tak rychle, frajere! - Uhni, kreténe.
Příště si to rozmyslíš.
Jdeme.
Čau. Jak se máš? Bavíš se? To doufám.
No... tohle je podle mýho gusta.
Sem budu chodit častějc.
Whisky.
- Tady nemáte co dělat. - Jak to myslíš?
To je soukromej bar. Nejste vítáni.
Nejsem dost dobrej, abych tu moh pít?
Tohle je bar pro motorkáře a řidiče náklaďáků.
Takže vypadněte!
- Sundej tu ruku! - Budu počítat do tří.
Já budu počítat do tří.
- Jedna. - Dva.
Počkejte. Nehádejte se. Je to jen nedorozumění.
Říkal jste, pro motorkáře a řidiče náklaďáků?
To jsem já!
Podívejte se na parkoviště a uvidíte velký karavan.
Je můj.
Kdo to chce řídit, musí mít papíry na náklaďák.
Tohle je bar pro řidiče náklaďáků? Já jsem řidič náklaďáku.
A tohle jsou mí přátelé.
Vítejte v Titty Twisteru.
- Láhev whisky a pět skleniček. - Jak si přejete.
Máte nějaký jídlo?
- Nejlepší v Mexiku. - Pochybuju.
Sedneme si támhle. Pošli k nám servírku, jasný?
"Mary měla malinkou ovečku!"
"S kudrnama černýma jak uhel!"
Kdyby sis to s ní chtěl rozdat, dej mi vědět, jo?
Je to na mě.
"Chodila s ní do školy." - Nebudu.
Náboženství zakazuje?
Ne, občas se napiju. Ale teď ne.
Aspoň víc zbyde. Scotte, co ty?
A ty, Kate?
Já nemůžu. Ještě mi není jednadvacet.
Takže to znamená ano.
Jdem na to.
Až do dna a bouchnout sklenicí o stůl.
To je holka.
Scotte, připraven?
Nebude pít.
Ale bude. Nemám v úmyslu pít sám.
Kate, druhá runda.
- Ano, dám si další, díky. - Na tři. Raz, dva, tři.
Proč jsi tak nažhavený?
Nasral mě ten vopičák, co po mě šáhnul.
Co chceš dělat?
Posedím, dopiju tu láhev. A pak...
ji vezmu a přerazím ji o tu jeho posranou kebuli.
Říkal jsi, že máme být v pohodě...
- Tak buď. - Vy máte dělat, co říkám, ne co dělám.
To už jseš takovej srab, že ani nepoznáš, když vyhraješ?
- Jaks mi to řek? - Nijak.
To nebylo hodnocení, pouze otázka.
Mám ji zopakovat?
To už jseš takovej srab, že ani nepoznáš, když vyhraješ?
Celý stát Texas, spolu s FBI...
šel po tobě.
Dostali tě?
Ne.
Vyhrál jsi.
Užij si to.
Jacobe...
Chci se s tebou napít. Trvám na tom.
Na tvojí rodinu.
I na tvou, Sethe.
A nyní...
něco pro vaše potěšení...
Vládkyně Hrůzy...
Vtělení Zla...
nejzlověstnější žena, která kdy tančila na této Zemi.
Padej!
Služebnej pse!
Pokloň se! Na kolena! A v úctě...
padni k nohám Santaniky Pandemonium!
"Podívej se na ni!"
"Prochází se nocí"
"a správně se ptáš, proč"
"jen po setmění"
"v jejích očích"
"to vzdálené světlo ohně"
"hoří jasně, ptáš se proč"
"jen po setmění."
"Probral jsem se"
"v jejím pokoji."
"Cítil jsem žár"
"posledního soudu."
"Propadám, propadám se do podzemí"
"klepu na ďáblovy dveře."
"Hoří, hoří"
"v plameni."
"Teď už znám její tajné jméno."
"Můžeš si namlouvat, že přišla z nebe"
"ale zpátky se vrací pekelnou bránou."
Tomu říkám zábava!
Pojď sem.
- Byl to támhleten. - Richie, vrať se na zem.
- Kolik jich je? - Tři.
Kterej?
Tenhle zasranej idiot...
mi zlomil prst a nos!
A tenhle buzík mě zkopal do žeber, když jsem ležel.
Ani se nehněte nebo dopadnete jako tihle dva hajzlové!
Co tvoje ruka?
Ukaž.
Je tady něco k smíchu?
Sednout!
- Richie, pozor! - Do prdele!
Pusť ho, slyšíš!
Co to děláš? Zastřel ji! Dělej, zastřel ji!
Už to bude!
- Richie. - Zatracená děvka.
Zatracená děvka.
Co to, do prdele, je?
Večeře začíná.
Krucinál, pomoc, proboha!
Jacobe!
Víš co se tu o mně říká?
Že dobře saju.
Podíváme se, jestli chutnáš tak dobře jako tvůj brácha.
Jdi do hajzlu.
Tebe si úplně nevysaju.
Budeš můj otrok.
Ty si totiž nezasloužíš sát lidskou krev...
budeš pít krev potulnejch psů.
Budeš moje podnožka a na můj povel...
budeš olizovat psí hovna z mých bot.
A jako můj pes...
se budeš jmenovat Azor.
Vítej mezi otroky.
Ne díky. Jednu ženu už jsem měl.
Vypadá to, že budou problémy.
Hele, ty vopičáku....
Jestli jim chceš něco říct...
řekni to nejdřív mně.
To by stačilo.
Neměli by shořet nebo tak něco?
Kurva.
A teď zabijem tu zasranou kapelu.
To udělám rád.
Vyližte nám prdel! Dobrou noc!
Sráči.
Brácho...
Mrzí mě, že jsem to zvoral, Richie.
Určitě by se ti v El Rey líbilo.
Našel bys tam konečně klid.
Mám tě rád.
Já tebe taky, Sethe.
Dotkni se mýho bráchy, motorkáři, a upíři...
budou lízat tvoji krev z podlahy.
- Už to není tvůj brácha. - To je tvůj názor a na ten já seru!
Tak dost, neblázni! Všechny nás tu zabije.
- Drž hubu. - Ty drž hubu.
Tak padej. Dělej. Dělej. Dělej.
Podržte ho.
Richie...
ve smrti najdeš mír a klid, kterej jsem ti já nemoh za života dát.
Sethe, jsi v pořádku?
V naprostým, Kate. Rozplývám se štěstím.
Až na to, že jsem...
právě vrazil dřevěnej kolík...
do srdce mýho bráchy, protože se změnil v upíra...
I když v upíry nevěřím. Až na tuhle...
nepříjemnou epizodu je všechno príma.
- Je mi to hrozně líto. - Blbost! Blbost!
Kdybyste jenom trochu mohli, předhodili byste nás těm zrůdám.
A proč jsem to neudělal?
Je mi líto tvého bratra.
Je mi líto, že mrtvý. Je mi líto smrti všech.
Ale jestli se chceme odsud dostat, musíš být střízlivý a při smyslech...
a ne opilý.
- Co je to? - Nevím.
Myslel jsem, že jsou to ptáci.
Netopýři.
Pojď mi pomoct.
O tohle se postaráme.
- Doraž zbytek těch hnusnejch zrůd. - Už se stalo.
- Dávej pozor. Jak se jmenuješ? - Kate. A ty?
- Sex Machine. Těší mě. - Mě taky.
- Všichni v pořádku? - Ano, já ano.
Ví někdo, o co tady jde?
Já vím, o co.
Banda zasranejch upírů se rozhodla, že nám vysaje krev.
Takhle to je. Jasný jak facka.
A nechci slyšet, že někdo nevěří v upíry...
protože já sám na ně taky nevěřím, ale věřím svým vlastním očím...
a to, co jsem viděl, byli zkurvený upíři.
Takže souhlasíte všichni, že máme co dělat s upírama?
- Ano. - Ty taky, kazateli?
Nevěřím v upíry, ale...
- věřím tomu, co vidím. - Výborně.
Takže všichni souhlasíte. Co všechno víme o upírech?
Vadí jim kříže. Máme nějaký?
V karavanu.
Takže nemáme.
Máme jich tu spoustu. Stačí přeložit dva klacky a máš kříž.
Má pravdu. Doktor Cushing v Drákulovi to tak dělal pořád.
Kříže máme. Co dál?
Dřevěný kolíky do srdce, to taky funguje.
A česnek. Sluneční světlo. Svěcená voda.
A nedělá s nima něco taky stříbro?
Stříbrná kulka, to je na vlkodlaky.
Na upíry možná taky.
A má někdo stříbro?
Takže je to nanic.
Četl někdo nějakou knížku o upírech, nebo jsme to jen viděli ve filmech?
- Myslím opravdovou knížku. - Jako nějaký romány?
Vídím, že ne. Dobře.
Takže, co víme o těchhle upírech?
Mají sice nadlidskou sílu, ale zranit jdou.
- Jo. - Další věc.
Jestli máš propíchnout člověka nohou od židle, potřebuješ sakra sílu.
Lidský tělo je pěkně tuhý a nepodajný.
Ale oni mají takový měkkounký těla.
Jemnou kůži. Jsou houbovitý.
Dají se probodnout.
Jednou pořádnou ránou se jim dá urazit hlava.
Nejlepší zbraní na všechny tyhle satanský příšery...
je tenhle člověk.
Je to kazatel.
Bůh na nás z vysoka sere, ale máme tu jeho člověka.
Problém je, že jeho víra už není, co bývala.
Už mám dost těch tvých posměšků.
Já se neposmívám Jacobe. My tě potřebujem.
Ale kazatel bez víry je nám na hovno.
Sluha Boží by vzal kříž a vrazil jim ho do prdele.
Sluha Boží...
může posvětit vodu z vodovodu a udělat z ní zbraň.
Já vím, proč jsi ztratil víru.
Jak může existovat Bůh, když jsi ztratil ženu a děti matku?
Vždycky jsem říkal, že Bůh mi může políbit prdel,
ale před třiceti minutama, jsem změnil názor, protože to,
co se sem snaží z venku dostat,
je čistý zlo přímo z pekla. A pokud existuje peklo...
a oni z něho přišli, pak musí existovat i nebe, Jacobe. Musí.
Tak co jsi?
Kazatel bez víry, nebo máš v úmyslu bejt zatracenej sluha Boží?
Myslím, že jsem...
sluha Boží.
Nevím, jestli ten hroznej rámus snesu.
Jistěže sneseš.
Už jenom proto, že nemáš na výběr.
Jak by se ti líbilo ležet 24 hodin v blátě v příkopu,
kde není nic jinýho než rozkládající se těla tvejch kámošů?
O čem to mluvíš?
Byl jsem ve Vietnamu, ve dvaasedmdesátém.
Uvízlej za nepřátelskou linií,
se svou jednotkou mrtvých vojáků.
Mysleli, že všechny zabili.
Až na mě, měli pravdu.
Ne že by se nesnažili.
Granát vybouchl těsně vedle mě.
Proto jsem takovej fešák.
Začali ty těla házet do příkopu, rovnou na mě.
Mohl jsem jenom ležet a dělat mrtvýho...
poslouchat vtipy nepřátel, jejich smích... a hodiny...
za hodinou... ležet a čekat.
"Zab je. Zab je všechny! Zab je!"
"Zab je! Zab je. Zab je všechny!"
Sex Machine.
"Zab je!"
Nakonec jsem vylezl ven...
vplížil se do jejich tábora, když spali...
a zabíjel... jednoho, dva,
tři, čtyři, pět...
Když jsem se vzpamatoval,
zjistil jsem,
že jsem pozabíjel celou jednotku Vietkongu...
Úplně sám.
Viděl jsem krev...
a kousky žlutého masa, přilepené k bajonetu.
Dodnes...
si nepamatuju...
Sundejte ho ze mě! Sundejte ho ze mě! Proboha!
Ne!
Tati!
Kurva, on mě kousnul!
A co s tím hodláš udělat?
Tak pojď, Sex Machine!
Honem. Vstávej! Musíme pryč!
Pojď! Musíme pryč!
Musíme se vrátit pro tátu.
Tvůj táta je mrtvej, Kate.
Ti, kteří bloudí...
v temnotách...
budou osvíceni!
Otevřte dveře!
Kousli tě?
Do prdele. Zkurvený upíři!
Zabiju vás do jednoho!
To uděláš a já ti v tom pomůžu. Ale nemáme moc času.
- Nic ti nebude, viď? - Bohužel bude.
Kousli mě. Vlastně jsem už mrtvý.
Poslouchejte.
Za 20-30 minut se jim podaří vylomit dveře.
Já se změním v upíra...
asi do hodiny. Takže máte dvě možnosti: počkat a pak mě vyřídit,
nebo spolu teď vyrazíme ze dveří...
a napadneme je vším, co tady kolem najdeme.
Ale musíme to udělat hned.
Co je tohle?
Vypadá to,
že takhle díra už dlouho žila z motorkářů a řidičů náklaďáků.
Náklad z jejich aut.
Jestli jsou to zbraně, budou litovat, až sem vrazej.
Už mi nezáleží na životě. Chci jich jen poslat co nejvíc zpátky do pekla.
Amen.
Dobrotivý Bože, posvěť tuto vodu...
a dej nám sílu a ochraň nás v této temné hodině. - Amen.
Než budeme pokračovat,
chci abyste mi něco slíbili.
Budu s vámi bojovat až do hořkého konce, ale až se stanu upírem,
nebudu už Jacob.
Budu Satanův poslušný pes.
Slibte mi všichni tři, že mě zabijete jako ty ostatní.
Slibuju, Jacobe.
Kate? Scotte?
- Slibuju. - Scotte?
Ano, slibuju.
Proč vám nemůžu věřit?
Zeptám se vás ještě jednou.
A vy budete přísahat při Bohu, že mě zabijete.
A pokud ne, zabiju se sám, a to hned.
Protože mě ale potřebujete, bude lepší přísahat!
Kate, přísaháš při Bohu...
že až se stanu jedním z těch upírů,
že mě zabiješ?
Kate! Nemáme moc času, budu počítat do pěti. Jedna... dvě...
tři... čtyři...
Dobře, přísahám, že to udělám!
Hodná holčička. Teď ty, Scotte, času máme ještě míň...
- Takže počítám jen do tří. Jedna! - Ty přece neuznáváš sebevraždu.
Když už jsi mrtvý, není to sebevražda. Dvě!
Zabiju tě, když se změníš. Přísahám při Bohu a Ježíši Kristu.
Díky, synu.
Tak, vyhlazovači upírů...
jdeme je všechny pozabíjet.
Vyjděte z temnot a a zřete světlo.
Z temnot na světlo.
Vyjděte z temnot a a zřete světlo.
Zabít všechny!
Do nich! Do nich!
Tati?
Tati, ne! Tati! Tati! Tati!
Přísahám při Bohu a Ježíši Kristu.
Boże!
Bojuj, brečet můžeš potom!
Nechte mě, sakra! Nechte mě! Nechte mě!
Zabij mě, Kate.
Dělej, zabij mě.
Já nemůžu.
- Kolik máš nábojů? - Nevím. Moc ne.
Až ti dojdou, bij je hlava nehlava.
Sethe, neměla bych schovat poslední dvě kulky pro nás?
Ne. Použij je na dalšího, kterej tě bude chtít kousnout.
Prostřílej víc děr. Prostřílej víc děr!
- Perfekní! - Oni nemůžou na světlo!
Perfektní. Dobře, jdem na ně.
Sethe, neopouštěj mě.
Tak pojď, pojď. Do pekla s tebou!
Jen pojďte! Pojďte! Pojďte sem, vy sráči!
Haló! Hledám svýho přítele Setha!
Carlosi! Vyraž dveře!
- Jdeme! - Zkurvysyn.
Co se to tam, kurva, dělo?
Co je s tebou? Zbláznil ses?
Proč jsi ze všech těch zasranejch pajzlů v Mexiku vybral zrovna tenhle?
Je zrovna tak dobrej jako ty ostatní.
Už jsi tady někdy byl?
Ne.
Párkrát jsem jel kolem. Takový opuštěný místo. Žádný poldové.
Otevřeno od soumraku do svítání. Sám jsi říkal: "Ráno". Proto jsme tady.
Díky tomu, žes vybral zrovna tohle místo, tak je můj brácha mrtvej...
a celá rodina týhle holky je taky mrtvá.
Co to tam bylo, cvoci?
Takhle vypadaj cvoci? Byli to upíři.
Cvoci nevybuchujou, když na ně posvítí slunce, ať jsou sebecvokatější.
Sethe, jak tě můžu odškodnit?
Nijak.
To prostě nejde, Carlosi. To nijak nejde.
Jedině patnáct procent namísto třiceti za můj pobyt v El Rey.
Osumadvacet.
Můj bratr je mrtvej. Nikdy se už nevrátí. A je to tvoje vina.
Dvacet.
- Pětadvacet. - Pětadvacet.
Kate, jdi do karavanu pro ten kufřík.
Vypadáš příšerně.
Nedáš si studený pivo? Mám nějaký v autě.
Pěkně vychlazený. Je mexický a místní.
- Jak se ti líbí auto? - Jde to.
Říkal jsem "nějaký nový". Tohle je ročník 90.
Je skoro nový. Patřilo kámošovi dealerovi.
Jel v něm tak čtrnáctkrát během pěti let. Je jako nový.
- Mám jet za tebou? - Jo, jeď za mnou.
Je mi to líto.
Jo, to mě taky.
- Tak ahoj. - Sethe...
Nepotřebuješ společnost?
Kate, víš vlastně kam jedu? Víš, co je El Rey?
Ne.
Musíme jet.
Jeď domů, Kate.
Možná jsem hajzl, ale ne zkurvenej hajzl.
"Horkej vzduch visí jako oběšenec..."
"na bílým dubu."
"Lidi seděj ve vchodech..."
"a přemýšlej o tom, jak to na světě chodí."
"Temná noc."
"Je temná noc."
"Temná noc."
"Je temná noc."
"Všechno na ní bylo přirozený."
"Všechno na ní bylo svěží."
"Ale já mám slabost pro tyhle krásný holky."
"Dokonce i když jejich krev zčerná,"
"Úplně ji vidím."
"Myslím, že ji chci."
"Asi ji miluju."
"Ona mě přímo zabíjí. Zabíjí. Zabíjí."
"Myslím, že mě zabíjí."
"Její kastaněty jsou ohromný."
"Její bongo je přesný."
"A když má půlnoční vystoupení,"
"je ještě tajemnější."
"Yeah."
"Úplně ji vidím."
"Myslím, že ji chci."
"Ach, asi ji miluju."
"Ale ona mě přímo zabíjí. Zabíjí. Zabíjí."
"Myslím, že mě zabíjí."
"Ach."
"Slečna Santanika Pandemonium."
"Nedostává nic malýho nebo pomalýho."
"Co vidíš, to ode mě dostaneš."
"A jako prémii světlého hroznýše."
"Úplně ji vidím."
"Myslím, že ji chci."
"Ano, asi ji miluju."
"Ona mě přímo zabíjí. Zabíjí. Zabíjí."
"Ona mě přímo zabíjí. Už pěkně dlouho."
"Ach, úplně ji vidím."
"Vím, že ji miluju."
"Ano, určitě ji miluju."
"Ona mě přímo zabíjí. Zabíjí. Zabíjí."
"Chce mě zabít."
"Vysaj mi krev!"